Begäran om assistans
- Hej! - Hej, mamma!
- Vad är det? - Det klär dig.
Du menar håret! Tack.
- Vad gör du? - Betalar våra räkningar.
- Hur kom du på det? - Den där skulle ha varit betald igår.
- Vad skulle jag göra utan dig? - Man tvättar inte angora i 90 grader!
Tobias... - Han måste lära sig. Du får en ny.
- Han får inte tvätta mina kläder! - Vi måste hjälpas åt.
Han har sett Søren göra det.
Han är inte Søren. Han heter Tobias och är tolv år.
- Det är Ingrid. - Förlåt att jag ringer så sent.
Mannen från Tusenæs har slagit till igen. Får jag titta förbi?
Du får förlåta att jag kommer så här-
- men jag fick anmälan från Holbæk när jag besökte min gamla mor.
Hon är 87 år och bor ensam i ett alldeles för stort hus.
Det kunde lika gärna varit hon, men han slog till här kvart över nio.
Samma mönster. Han bär mask och offret är en ensam äldre dam.
Asta Frederiksen - 77 år. Hon gick och la sig tidigt.
Vaknar av att han står i sovrummet och han tejpar över hennes mun.
Han misshandlar henne, slår henne igen, tar bort tejpen och försvinner.
Hon ligger en timme innan hon vågar ringa, men telefonen är död.
Då går hon till grannen. Läkaren säger att slagen kunde dödat henne.
Till en början tog jag honom inte på allvar. Första gången var i maj 1998.
Gammal tant och man med mask. Han frågade om hon gillade det.
Du får förlåta mig, men vi skrattade.
Andra gången var ett och ett halvt år senare. Nu binder han sitt offer.
Det blir värre för varje gång. I kväll löpte han amok.
- Nästa gång blir det mord. - Det blir ingen nästa gång.
- Varför använde du inte nyckeln? - Jag visste inte om du var ensam.
Jag ska bara hämta lite kläder.
Vi ska sätta stopp för en psykopat som ger sig på gamla kvinnor.
Märklig böjelse - gamla kvinnor.
Vi måste tala med varann.
- Om vadå? - Du kan inte fortsätta bo på hotell.
Det går alldeles utmärkt.
Ulf... som jag är tvungen att arbeta tillsammans med!
Kunde du inte varit lite mer kreativ?
Jag tycker att du ska flytta hem. Jag flyttar ut.
Hem till Ulf? Här går det undan i svängarna!
Hem till Lise. Jag behöver tid att tänka.
Vi två har varit de bästa vänner i 32 år.
De väntar på mig.
Farväl.
Han slog henne här och här.
- Med vad? - Händerna.
Han sparkade henne efter våldtäkten. Det var inte långtifrån mord.
- Blev våldtäkten fullbordad? - Ja, och vi har hans DNA.
Hon har inte varit sexuellt aktiv på länge, så han har fått blod på sig.
- Hur är hennes tillstånd? - Efter omständigheterna bra.
Hon ska nog klara sig. Det är fint.
Ditt hår.
När ska vi ta den där middan?
- Ikväll? - Jag måste hem till barnen.
- Hur klarar de sig? - Bra...
- Hej, Jan! - Hej, Helene.
Det här är Ingrid. - Helene Fenger - psykolog.
- Gärningsmannaprofilspecialist. - Tack för att du kom så snabbt.
- Ta en titt på det här. - Han har varit mycket våldsam.
Frågan är om han utövat våld för att hon gjorde motstånd-
- eller om han har sadistiska böjelser.
Metodisk och välorganiserad.
Jag ska prata med fru Frederiksen. Följer du med till stationen sen?
Ingrid Dahl - mordkommissionen. Jag leder utredningen.
Har de satt en kvinna på det?
Anders.
Tänk att de låter en så söt flicka utföra ett sånt arbete.
Du sa igår att du inte kände gärningsmannen.
- Har du kommit på nåt sen dess? - Han var ju maskerad.
Hur var det med rösten? Sa rösten dig något?
- Du sa att han pratade som vi. - Ja, det gjorde han.
Vad hon menar är att han pratade som vi gör ute på näset.
Jag är tvungen att fråga dig om du gjorde motstånd.
Jag vet att det är mycket obehagligt, men nu ska vi hitta honom.
Naturligtvis gjorde hon motstånd!
Anders, kan du inte se om du hittar en vas till blommorna.
Och lås efter dig.
Jag gjorde ingenting. Jag var så rädd.
Varför tror du att han slog dig?
Han sa att gamla kvinnor älskade att få...
Det var ett fult ord.
Jag sa att han skulle låta mig vara.
- Då fick jag det där över munnen. - Tejp...?
Sen slog han mig för att han menade att jag ljög.
Efteråt slet han bort tejpen...
...och frågade om jag gillade det.
Jag grät.
Han sparkade mig.
Han sa att han inte stod ut med kvinnor som gråter.
Holbæks polishus
- Hej! Har du åkt med Johnny? - Nej, jag tog tåget.
Men du var inte hemma i morse. Jag ringde flera gånger.
Det var nog när jag matade hönsen.
Vart fan tog du vägen?
- Hur är det med Mille? - Bara bra - inga problem.
- Har ni snackat om sommarstugan? - Visst. Vart tog du vägen?
Härlig stad, va?
Holbæk är en fin stad.
- Sa du inte att du har bott här? - Det tror jag inte.
Då har nån annan sagt det. Du bodde i nåt flott område.
Jag bodde på landet.
- Bodde du i en kvarn? - Nej, i ett hus.
- Stort? - Det får man säga.
- Varför flyttar man från Holbæk? - Är det en frågetävling?
Kan jag vinna nåt?
Hej, Thomas!
- Hur har du det? - Bra.
- Hur är det själv? - Strålande.
- Jag har följt din karriär. - Och jag din. Imponerande.
Det vet jag inte...
- Bor du fortfarande här? - Ja, i huset.
- Adam Fischer. - Helene Fenger.
- Så du arbetar också här? - Jag är psykolog och gör profilen.
Då lär vi ses en hel del.
- Varifrån känner du henne? - Från förr i tiden.
Det förstår jag, men hur väl känner du henne?
Glöm det.
Vi har fått en anmälan till. Det ska ha hänt för ett år sen.
- Ullerup Huse... Var ligger det? - Ungefär här.
Det verkar stämma.
Jag hälsar mordkommissionen välkommen.
Det är tredje gången vi ber om er hjälp. Vi hoppas det blir den sista.
IP är den ende som var med sist.
Här på stationen talar vi fortfarande om det fantastiska arbete du gjorde.
Vi hade hundra förhör och nitton DNA-test.
Vi kan utesluta alla dessa män, så vi är glada att ni är här.
Vi har tre eller fyra våldtäkter som liknar varandra.
Det skrämmer alla. Här finns säkert nån som har en mor som bor ensam.
- Har du hört från henne? - Det är mormor.
När hon hörde om den senaste våldtäkten kunde hon inte sova.
Hon ringde tre gånger på natten-
- så jag fick åka ut och sova hos henne.
- Har ni fått många sådana samtal? - 43 stycken. Ända från Kalundborg.
Undersökningar från USA och England-
- visar att serieförbrytare utför första brottet längst från sitt hem.
Nästa ligger något närmare, liksom nästa.
Det föranleder oss att tro att den vi söker bor i Udby.
Där ställer vi bunkern.
Ia Cour ansvarar för brottsplatsen och Fischer tar förhören.
- Gaby tar alla rapporter och lP... - Resten.
Pressen kommer att vara som utsvultna hundar.
Vi ska använda dem - inte tvärtom.
Därför sköter jag alla kontakter med pressen.
Lycka till.
- Har du gått i terapi hos henne? - Fischer... En gammal våldtäkt.
- Hanne Winther - 79. Tar du henne? - 79 år...? Ja, varför inte?
Hej, Anders. Trodde inte du skulle komma idag.
Det ska inte gå ut över grabben.
- Hur är det med din mamma? - Jodå... Men det är för jävligt.
- Du ska se att de tar fast honom. - Ja, kanske det.
Nu kommer de med sin utrustning.
Är det inte Johnny Olsen? Det är ju Johnny Olsen!
Ja, det är det!
- Varför slår han? - Han kan bara uttrycka sig så.
Det finns nåt instängt som behöver luft.
Han kanske fortfarande bor hos sina föräldrar.
Troligen ensam med sin mor som han har infantila band till.
En son som finns gömd på en gård?
- Hur känner du la Cour egentligen? - Vi var tillsammans en gång i tiden.
- Vad var det som hände? - Det som händer - det tog slut.
- Johnny är redan här. - Ja, jag fick tag i honom.
Han måste ha kört från Köpenhamn samtidigt som du steg på tåget.
Om nån frågar, så tog jag tåget hit.
- Varför? - Annars pratar de bara.
- Du har ju åkt med mig tre gånger. - Men det är annorlunda nu.
Du var underbar i morse.
- Kommer du tillbaka ikväll? - Jag ska ända till Skagen.
Men du kommer...
Vi har loppmarknad varje år för klubben.
Vi tänkte höra om vi skulle kunna få din autograf.
- Varsågod. - Tack ska du ha.
Brottsplatsen
- Så ni är klara? - Ja, vi har varit igång hela natten.
Nu ska jag hem och sova.
- Hur bröt han telefonlinjen? - Precis som tidigare.
Skåpet nere vid vägen. Högst professionellt.
- Var det den grannen hon gick till? - Ja, över fältet.
- Kan du ge mig en sammanfattning? - Självklart.
- Var gardinerna fördragna? - Ja.
Och ljuset var inte tänt.
Han tog sig in med skruvmejsel. Det var ganska lätt.
Avtryck efter träskor.
Det finns fiberspår efter hans röda strumpor och talk på dörrhandtaget.
Han hade plasthandskar på sig. Hon låg här borta.
Sängkläderna är på labbet. Ingen vacker syn.
- Varför sover hon här? - Det finns ett sovrum där uppe.
Kanske för att ha närmare till toaletten. Låser du efter dig?
- Var han aldrig där uppe? - Nej, bara i hallen här.
Och där inne där hon sov.
Försökte han inte öppna några andra dörrar?
Slutsatserna överlåter jag åt dig. Du får en rapport när jag vaknar.
Jag kommer in.
Här är mörkt. Kanske har jag en ficklampa.
Men ändå går jag fram till den här dörren.
Varför går jag inte ditåt?
Därför att jag vet att hon sover där inne.
Jag har varit här förut.
Jag går fram till sängen.
Det är la Cour. Du får komma tillbaka.
- Varför det? - Jag har hittat en bit tejp.
- Kanske flyktvägen genom skogen. - Jag är på väg.
Förhör av anmälare
Goddag - jag heter Fischer och kommer från mordkommissionen.
Hanne Winther?
Får jag kom in en stund?
Ni har ju bett oss att komma.
- Är ni verkligen från polisen? - Ja, det är jag.
- Varför har ni inte uniform? - Kriminalpolisen bär inte uniform.
Tack.
Då smyger jag mig in här.
Det är nog bra att ni inte bär uniform.
- Vad menar ni? - Ifall han sett er.
Han får inte veta att jag talat med polisen.
- Ni får gärna ta ett äpple. - Tack.
Han våldtog mig.
Han hade mask, precis som hos de andra.
Och så bröt han telefonlinjen.
- Har ni läst om det i tidningen? - Ja.
Jag sparar alla utklipp.
- Hanne, när hände det? - Det kan jag svara exakt på.
Det var strax efter fullmånen i juni.
Han sa att jag skulle ta ut löständerna.
Jag bet honom.
Men jag vet inte om det gjorde ont.
- Det var inte så trevligt, va? - Nej.
Efteråt mådde jag ganska dåligt under lång tid.
Ända till jul.
Men varför väntade du så länge med att anmäla det?
- Han skulle förstå att det var jag. - Vet du vem det är?
- Får han veta det? - Nej, det kan jag lova dig.
- Vem är det? - Per - brevbärarn.
Du sa ju att han var maskerad.
Jag kände igen hans lukt och ögonen.
- Kan vi vara säkra på det? - Språket tyder på enbart grundskola.
Jag skriver ner enbart grundskola.
Helene, du bor ju här i stan. Vad vet du om Hanne Winther?
Hon är rar och tokig.
- Och brevbärarn Per? - Pekade hon ut honom?
Han bor ensam med sin mor. Han stämmer med profilen.
Vad fick du för intryck av Hanne?
Först trodde jag att hon läst för många tidningar-
-men det finns vissa detaljer.
Det stämmer. Hanne Winthers telefonlinje avbröts i juni.
- På samma sätt som de andra. - Då pratar vi med brevbärarn.
IP!
Trine Dalgård - Ekstrabladet.
Så det är här ni gömmer er?
- Av nån särskild anledning? - Du vet att Ingrid talar med pressen.
- Ni har mycket att göra? - Som alltid.
IP, stannar du här nere? Nere på värdshuset?
Då ses vi.
Vad fan är det för fel på mig?
Först möter la Cour ett gammalt ex och sen dreglar hon över dig.
Hon är jättesöt.
- Du har visst fått lite färg. - Lägg av!
- Här har du posten. - Ingrid Dahl - mordkommissionen.
- Det må jag säga - imponerande! - Ett ögonblick...
Trine, min dörr står alltid öppen för dig - utom när den är stängd.
- Berätta nu vad ni gör här. - Jag ringer.
- Jag har kört tio mil... - Trine, jag ringer.
- Lovar du det? - Ja.
Förlåt mig. Jag vill bara höra lite om era postturer.
Okej, då väntar jag.
Labbet gillade tejpen vi hittade. Den är perforerad på ena sidan.
- Vilket betyder? - När vi finner rullen, har vi mannen.
- Hörde du om brevbärarn? - Ja, Fischer ringde.
Det är posten. Kan du kolla hans tur?
- Förlåt, nu är jag här igen. - Jag tror jag går hem och jobbar.
Vi ses imorgon.
- Kolla om vi har nåt på brevbärarn? - Jag håller på.
- Vi behöver väl en läkare också? - Det är klart.
Var avslutar han sin tur?
Den misstänktes hem
Fru Pihl...? Mordkommissionen. Får vi tala med er son?
- Om vadå? - Det berättar vi för honom.
- Han sover. - Då får ni väcka honom.
Det vet jag inte...
Vad har du nu gjort? Ingenting.
Kom nu ihåg dina rättigheter. Är det nåt, ringer vi farbror Åge.
Goddag, Per. Har du nåt emot att vi åker ner till stationen?
- Ni får prata med mig här. - Du vet nog vad vi utreder.
Du är brevbärare och känner hela trakten. Du kan vara till stor hjälp.
Okej, men jag har inte hela dan på mig.
- Per, har du nån brun tejp? - Nej.
- Säkert? - Det finns ju en rulle i lådan.
Just precis.
Har ni nåt emot att jag lånar den?
Tack ska du ha.
Lördagen den 6 maj. Klockan är 16.31.
Förhör av postbudet Per Pihl.
Närvarande är la Cour och Fischer.
- Har du en bra runda? - Ja...
- När slutade du idag? - Det vet jag inte.
- Var det klockan tolv? - Däromkring.
Din tur slutar ute i skogen. Tog du en promenad i det fina vädret?
Nu blir jag förvirrad. Sa du inte att du hade sett honom?
- Hur länge har du varit postbud? - Alltid.
Ända sen det hette Post-och televerket?
- Så du har jobbat med telefoner? - Det är längesen.
Du blir väl inbjuden till folk när du är ute och kör?
- Jag sköter mitt jobb. - Men det kan väl ingå i jobbet.
Äldre som inte kan gå till posten betalar väl sina räkningar till dig?
Och så får du en kopp kaffe. Du går i träskor.
- Gör du det i jobbet också? - Man går ju en hel del.
Ett förnuftigt skodon.
- Brukar du ställa dem utanför dörren? - Det gör jag väl.
- Hur är det med fru Frederiksen? - Jag har inget med det att göra.
Det säger vi inte. Vi vill bara veta om du varit inne hos henne?
Du måste tala högt, så att vi får med det på bandet.
Sköter du Hanne Winthers räkningar också?
Hon slår igen dörren bara hon får syn på mig.
- Vad kan det bero på? - Hon är tokig.
Ensamma, gamla damer... Varför? Är det för att det är lätt?
- Vad fan menar du? Är jag gripen? - Nej.
Vad gjorde du igår kväll?
Jag tittade på tv. Vad såg du?
Jag minns inte. Jag zappade. Nåt minns du väl?
Du bor ju ensam med din mor. Är hon inte rädd?
Jo... Han borde kastreras!
Först måste vi gripa honom. Vi ska ta ett blodprov på dig.
- Varför det? Jag har inte gjort nåt. - Det är det DNA-provet lär visa.
- Här tas inga blodprov. - Vi griper honom.
Om du säger nej, så tror vi ju bara att det är du.
Det bryr jag mig inte om. Ni får tro vad ni vill, men det blir inga prov.
Jag vill ha en advokat och det ska vara Åge Pihl från Holbæk.
Klockan är 16.37 och vi tar en kort paus.
- Röker du? - Ja.
Tack.
- Han stämmer med profilen. - Ensamvarg, ensam och introvert.
- Såna har vi gott om här. - Winther pekade ut honom.
- En tokig käring. - Vi kan väl bara ta ett hårstrå?
- Så kommer vi vidare. - Jag orkar inte höra mer.
- Knudsen, är Åge Pihl en släkting? - Det är hans farbror.
Advokat. Sitter i riksdan på ett tilläggsmandat.
Han älskar att synas i pressen. Vi får vänta.
- Ingrid, vad säger du? - När får vi veta om tejpen matchar?
- Det vet vi tidigast imorgon. - Skulle det räcka i så fall?
- Ja, naturligtvis. - Okej, då väntar vi till imorgon.
Vi röker inte här inne.
Vi slutar för idag, så du kan gå.
Fimpa cigaretten. Vi får inte röka i bussen.
Adjö då.
Nu måste jag få veta vad det är mellan dig och Helene.
Ingenting. Vi har bott tillsammans.
- Ni var tillsammans? - Ja, i fyra år.
Och sen?
Sen... så flyttade jag.
- Varför? - Vad sa du?
Varför...?
Hej, Lise! Jo, det går bra.
Holbæk.
Ja, allt är som vanligt. Kan jag få tala med Kirsten?
Har du inte pratat med henne?
Det är nog bara ett missförstånd.
Det är fint. Vi hörs. Hej.
Problem?
- Du verkar glad. - Det är jag också. Vi har skilt oss.
Ska vi äta tillsammans?
Jag lovar att inte pumpa dig.
De säger att fjorden är full av räkor i år.
- Om en timme? - Okej.
- Hej! Ska du gå ut? - Jag ska hem till Julie.
Jag har köpt "Titanic" och glass.
Tobias ringde. Han sover över hos Mikkel.
Men jag trodde...
Om Jeppe ringer, vet du inte var jag är.
- Vem är Jeppe? - En kille bara.
Boysen.
Hallå...?
Ni måste väl veta att han är död...?
- En chef som inte svarar i telefon! - Du vet väl vad som hänt med Søren?
Vad ska jag göra? Jag har inte ett skit till imorgon.
- Ska vi supa oss fulla? - Varför inte?
Nu ska du höra... Du hjälper mig. Ingen behöver få veta nåt.
- Det går inte. - Jag har varit kär i dig i tio år.
Ska det behöva ta slut?
Ni förhörde brevbärarn. Bor alla offer utmed hans tur?
- Jag säger inget. - Det kan jag ta reda på.
Men ni släppte honom sen ni tagit ett DNA-prov.
- Tog ni inget DNA-prov? Varför inte? - Trine...
Vägrade han? Varför grep ni honom inte?
- Vi har inte tillräckligt. - När har ni det?
Du är en pärla. Om du inte var gift, skulle jag ge dig mitt rumsnummer.
- Det säger du bara. - Gör jag...?
Hej, Thomas.
- Får jag bjuda på nåt? - Nej, tack.
- Du är väl gift och har barn? - Ja, jag har barn.
Men de är inte mina utan min systers.
- Bor du tillsammans med Anne? - Ja, vi har ju ett stort fint hus.
Jag bor på övervåningen och hon där nere med John och alla barnen.
- Det låter perfekt. - Det är det väl också.
Jag har tillgång till en familj när jag behöver det.
- Hur är det med Kim och dig? - Jag träffar inte honom längre.
Jag har varit i USA.
När det gäller utredningen...
Vid förhöret frågade Fischer om han gjorde det för att det är lätt.
Tror du att det är därför han väljer äldre kvinnor?
- Du tror inte att det är nån böjelse? - Nej, han är nog rädd för kvinnor.
Så ju värnlösare, desto bättre.
- Tror du att det är brevbärarn? - Det är nåt som säger nej.
Du har väl fortfarande dina föraningar?
Thomas, jag är verkligen ledsen för det som hände.
Det är jag med.
Nu ska jag nog gå hem och sova.
- Sov gott. - God natt.
VÅLDTÄKT MED POSTEN
- Vad är klockan? - Halv åtta.
Jävlar!
Du har väl inte tänkt gå den vägen? Det kan du inte!
De andra är nog uppe. Det är straff- bart att du bor på statens bekostnad.
Vad ska jag då göra?
Vad kan det vara? Två till fem meter...?
Jag älskar dig, men jag kryper inte ut genom fönstret.
God morgon.
- God morgon. - God morgon.
- Varifrån har de fått upplysningar? - Talade du inte med henne igår?
Jag var för trött, men jag hade aldrig gett henne det.
- Hon kanske har en källa i Holbæk. - Det är faktiskt möjligt.
Jag mailade till åklagaren igår. Nån kontorist kan ha skvallrat.
- Läckan måste täppas igen. - Det var jag.
- Va...? - Jag åt middag med Trine igår.
Hon försökte ringa dig, men du svarade inte.
- Det är ju patetiskt. - Vi gör alla våra misstag.
Jag råkade skicka brevbärarns fimp på DNA-analys.
- Vad säger du? - Jag vet inte vad som flög i mig.
Vad fan håller du på med?!
Svaret kommer senare idag.
Vad är det med er?
Jag åker in till Holbæk.
Så såg hon på dig med sina blå ögon...
VÅLDTÄKT MED POSTEN
TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Ett ögonblick, Anders.
Har det hänt nåt...?
Din mor dog nu på morgonen.
Vi försökte få tag i dig.
Ska jag gå med dig in?
Tack.
- Somnade hon bara in? - Ja.
Anders, jag beklagar sorgen.
Vi går över till din mor.
Om en kvart ska steken ösas. Hör du vad jag säger?
Om en kvart alltså.
Hej! Hur är det med din mamma?
Har du sett att de har hittat honom? Per - brevbärarn.
Jag har alltid vetat att det var nåt skumt med honom.
Minns du hur han slog valpen han hade fått?
Naturligtvis släpper de honom. Fin familj med farbror i riksdan.
Så är det i Danmark. Sådant har Danmark blivit.
- Vad är det? - Min mor är död.
Anders, för helvete...
Sätt dig ner. Vill du ha en öl? Jag hämtar ett par öl.
Du är precis som din far!
Sticka svansen mellan benen utanför affären!
Nu kommer folk att prata.
Varför lät du dem inte ta blodprov? De undrar farbror Åge också.
Du sa att jag hade rättigheter. Jag gillar inte att bli stucken.
Du är inte bara feg, du är korkad också.
Nu går jag ner på stan och handlar.
- Jag ska visa hur man tar sånt här. - Nej!
Hej, Anders.
- Får jag komma in en stund? - Nej.
God morgon.
- Har du sovit gott? - Jadå.
- Vad har du där? - Kvitton från butiken.
Tejprullen vi söker kan vara köpt där.
- Ett hästjobb, va? - Det får man nog säga.
Anders... har tagit min revolver.
Jag tror han är på väg till brevbärarn. Hans mor är död.
Säg till de andra.
Vet du det...?
Sluta...! Lyssna nu på mig.
Du har familj. Vi ska nog lösa det här.
Anders, tänk på din familj.
Titta på mig.
Titta på mig
Fortsätt att titta på mig.
Anders, nu lägger du försiktigt ner pistolen på bordet.
Titta på mig... Just det.
Ge mig pistolen.
Lägg försiktigt ner pistolen på bordet.
Nu ska vi prata, du och jag. Lägg bara ifrån dig pistolen.
Jag beklagar vad som hänt din mor.
Det där skötte du fint.
Jag hade nog skjutit honom i benet eller knäckt tre revben på honom.
Tror du inte det?
Jag har själv varit där.
Vad menar du?
Jag visste att han inte skulle skjuta.
Vad menar du med att du själv har varit där?
Helt svart i huvudet.
Vad fan snackar du om?
- Nej, glöm det. - Nu får du ge dig.
Vad är det du vill ha sagt?
Jag drog pistol mot Helene en gång.
Hon hade varit tillsammans med en av mina bästa vänner.
Men jag sköt inte.
Det var samma sak med Anders.
Helt svart inuti...
...men jag visste att han inte skulle skjuta.
Och det såg du på honom?
IP, jag skriver rapporten direkt.
Två fax - om tejpen och Pers cigarett.
- Båda är negativa. - Då kan vi glömma brevbärarn.
Varken hans DNA eller tejpen matchar våra fynd.
Då börjar vi om från början.
Det finns många misstänkta i stan. Jag träffade Ekstrabladets fotograf.
Jag tror att vi ska kolla upp den här typen.
Vem kan det vara?
De tänkte sätta bilderna på förstasidan.
För detta fotbollsspelare smiter från hotellnotan!
Är det la Cours rum det där?
- Ni hade väl inget fuffens för er? - Jag och la Cour?
Du är så rolig, Fischer.
Gaby, är det ditt fönster?
Det här är inte roligt. Det är världens undergång.
Kan du inte signera ett exemplar till mig?
Men du har rätt. Vi får börja om från början.
Är du klar med profilen?
Alla som stämmer in ska DNA-testas. Oavsett om de har alibi eller inte.
Jag tror inte vi får några problem efter brevbärarns behandling.
Det kan vi trots allt tacka Trine för.
Han går fortfarande lös.
Fortsättning följer...
Översättning: Jim Wahlgren SDI Media
Ansvarig utgivare: Pia Grünler